Симфония на сътворението:
Чудесата на творението
Има ли доказателство, че световният потоп наистина се е случил?
Някой виждал ли е Ноевият кораб?
Ще бъде ли възстановено творението в своята първоначална красота?
Ще имаме много теми за разглеждане през този последен час.
Добре дошли на шестата и последна част от Симфония на сътворението.
Проучихме сътворението от първия ден до времето на предпотопния свят.
Сега имаме за задача да разберем защо светът е съсипан, защо дегенерира
и дали ще има възстановяване на цялото творение.
Да видим дали това е възможно.
Очевидно е, че днешният свят не е същият като описания в Библията
или като този, за който се загатва в древните примитивни утопични легенди.
Изглежда, че нещо драматично се е случило и е променило всичко това.
Сега имаме много по-малко кислород и анаеробните бактерии се размножават по-бързо.
Изглежда, че много инфекции, които са анаеробни, имат потенциала да унищожат цивилизацията.
Изглежда, че земното геомагнитно поле е загубило интензивността си
до такава степен, че биологичните системи са увредени на ниво междуклетъчна комуникация.
Ние сме в беда.
Едно от водещите научни списания наскоро публикува статия, в която се казва,
че през следващите 2000 години ще загубим цялото земно магнитно поле.
Това би трябвало да разтърси научния свят.
Както ви казах в една от предишните теми, всяка биологична система има
междуклетъчна комуникация и получава енергията си от земното магнитно поле.
Цялата тази информация се предава по химичен или по електронен начин.
Ние живеем в среда на упадък.
Кое причинява упадъка?
Един катаклизъм от миналото.
В модела на сътворението има огромен катаклизъм във времето на потопа
и отделен катаклизъм в дните на Фалек.
Искам да ви покажа завършения модел и да ви дам научните доказателства,
за да го приемете за истина.
Наистина ли е имало Ноев потоп?
Наистина ли корабът е заседнал на планината Арарат?
Д-р Мелвил Гросвенър, покойният редактор на сп. „Нешенъл джиографик”,
заяви, че „ако ноевият кораб бъде открит, това ще бъде
най-великото археологическо откритие в човешката история,
най-великото събитие след възкресението на Христос,
което ще промени хода на научната мисъл.”
Да се спрем на тази мисъл за момент.
Ще промени хода на научната мисъл.
Имаше време, когато приемахме науката за доказателство.
Предполагаше се, че науката е знание.
Сега в научните дисциплини има определена нагласа към фактите.
Ще бъде необходимо наистина да се открие ноевия кораб
и да се докарат всичките му части, за да се промени хода на научната мисъл.
Смятам, че д-р Гросвенър правилно заяви, че такова откритие
има потенциала да промени съвременната научна мисъл.
В недалечното минало световният потоп се приемаше за реалност в научните кръгове.
Бенджамин Силиман, ръководител на факултета по геология в Йейл заявява:
„Може да има само едно мнение по отношение на световния потоп.
Геологията напълно потвърждава библейската достоверност на това събитие.”
Китове, акули, крокодили, земноводни, мамути, носорози, хипопотами, хиени,
тигри, елени, коне, биволи са заровени заедно в пластовете и в повечето случаи
това се дължи на една катастрофа, която ги е унищожила внезапно.”
Мисля, че е прав по този въпрос.
Еволюционистът Ричард Карингтън признава в публикацията „История на нашата земя”:
„Измежду многото видове животни по земята по онова време
голям брой от тях са били напълно унищожени.
Не само отделни личности, но цели раси са загинали.
Унищожени били животните по сушата, морето и въздуха.
Когато този холокост приключил, цялостният живот на земята бил променен.”
Имало ли е такава световна катастрофа?
Потвърдили са го водещи учени, като д-р Джеймс Трофил от университета Джордж Мейсън.
Той заявява, че динозаврите са били изличени от катаклизъм.
Пише следното: „При настоящия модел внезапно фосилите изчезват от скалите.”
Под думата „внезапно” има предвид следното:
„Мисля, че периодът може да е продължил сто хиляди години
или само два дена – не можем определим с точност.”
Тогава изчезват динозаврите и всички други видове, за които говорихме -
от океанския планктон до растенията.
Палеонтолозите наричат явлението,
при което много видове изчезват едновременно, „масово измиране”.
Имало е масово измиране както по време на потопа, така и в дните на Фалек.
Това е признато, макар че периодите и терминологията се различават.
Водещи учени приемат, че е имало масово измиране.
Д-р Джон Хорнър в книгата „Разкопаване на динозаври” твърди:
„Съдейки от струпването на кости в различни ями -
около 30 милиона фосили в този район...”
И това е само един район.
„... по някои изчисление ние сме открили гробницата на десет хиляди динозаври
и това означава, че е имало потоп.
Не е било обикновено пролетно наводнение, а катастрофален потоп.
Това е най-доброто обяснение.
Като че ли то е най-разумно.
Ние вярваме, че е съществувала жива, дишаща група от динозаври,
унищожени едновременно в един-единствен катаклизъм.”
Креационистите знаят ли кой е този момент?
Да. Това е предимно световният потоп.
Възникват различни въпроси, когато говорим за потопа и за Ноевия кораб.
Първо, има ли други източници извън Библията за това събитие?
Да. Д-р Джонатан Тим твърди, че „сред всички предания няма друго,
което да е така всеобщо и така разпространено на земята както историята за потопа.
За него говорят всички митове, а те се основават на някакви събития.”
Д-р Ричард Блик изброява областите на разпространение на легендите за потопа.
Азия, Африка, Европа, Северна Америка, Южна Америка, Тихия океан.
Арменците, асирийците, вавилонците, халдеите, евреите, индо-арийците,
японците, монголите, персийците, финикийците, сирийците, татарите
и много други имат тази идея в своята литература, история и легенди.
В Африка: бушмени, картагенци, египтяни, хотентоти, суданци.
В Европа: друиди, германци, гърци, цигани, исландци, лапландци, литовци,
норвежци, римляни, славяни, вогули, уелсци -
всички те говорят за световния потоп.
В Северна Америка: алгонкини, арафоси, ацтеки, чероки, крий, ескимоси,
колуши, квакитили, маи, мохикани, папагоси, пими, текспи -
всички говорят за потоп, при който всички хора били унищожени
с изключение на една малка група.
В Южна Америка: кюрите, инките, майардите, томините.
В Тихия океан: ботакс, фиджите, хавайците, меланезийците, маканесенците,
маронизианците, новохебронците, южнополинезийците -
всички говорят за световен потоп.
Донесох ви списък, взет от чудесната книга на Пол Тейлър.
Сигурно бихте пожелали да я притежавате.
Озаглавена е „Илюстрации за произхода”.
Можете да си я поръчате чрез Музея за доказателства за сътворението.
Авторът е изброил систематизирани доказателства за това, че е имало световен потоп.
Споменавам накратко следните доказателства:
Наличие на огромен брой фосили.
Хю Милър писа преди няколко десетилетия, че целият Британски остров
лежи върху милиарди фосили на риби.
Не са в нормални седиментни пластове.
Много от тях имат извити гърбове, изпъкнали хриле и отворени усти,
сякаш се борят за кислород, но вместо това се пълнят с тиня.
Милиарди от тях са унищожени в този катаклизъм.
За такова явление е необходим световен потоп.
По време на наши разкопки НОВА снимаше над рамото ми,
докато премахваме основният скален пласт.
Когато започнахме внимателно да копаем през глината,
открихме за първи път лепидодендрон в кредски пласт.
Днес това растение е високо 40 до 45 см, а фосилът беше дълъг 36 метра.
Изкопаният от нас лепидодендрон имаше обиколка 120 см в основата си,
изключително широк, притиснат, по него все още имаше шушулки и корени
и всичко това в един и същ компресиран пласт.
20 см от страничния корен заедно с част от растението са под скалния пласт.
Останалата част се издига през глината до следващия пласт.
Наричаме го многопластов фосил.
Преминава през поне два пласта.
Едно съвсем крехко растение.
Според еволюционната геология тези два пласта имат разлика
от най-малко 2 милиона години, но фосилите доказват съвсем ясно,
че разликата е само от няколко часа.
Въпреки бактериите, които биха могли да го унищожат,
въпреки тревопасните животни, а някои от динозаврите са били тревопасни,
това нежно растение е останало непокътнато.
Вградено е в един скален пласт и се издига в друг скален пласт.
А тези пластове са циклични, т.е. наслоявали са се един след друг.
Доколко всеобхватен е бил потопът, който е отнесъл това растение?
Тези скали се простират от Централен Тексас, близо до Остин,
на 2500 километра до източното крайбрежие на САЩ.
Отново се появяват в Белите скали на Доувър.
Срещат се и в Северна Етиопия.
Това са три отделни континента, в които има пластове от тези скали,
съдържащи многопластови фосили.
Съществува само едно разумно обяснение.
Имало е световен потоп.
Имало е само един световен потоп и това е потопът от дните на Ной.
Да се върнем на посочените доказателства.
Наличие на огромен брой фосили.
Бързата фосилизация личи чрез запазването на нежни части.
В една от предишните теми ви показах фосилизиран човешки пръст.
Нежна тъкан.
Показах ви и фосилизиран червей. Нежна тъкан.
Преди още бактериите да започнат да унищожават клетъчната структура,
преди хищниците да се доберат до тези останки, те попадат в пласт
и се превръщат във фосили и това стана много, много бързо.
Точно това имаме предвид.
Фосили от кит.
Близо до Лонгпок, Калифорния, в диамотейски пласт е открит 24-метров кит,
затънал с опашката надолу.
За да бъде пометено такова създание и то да застане във вертикална позиция,
а после да бъде обгърнато от седиментите, трябва да има глобален катаклизъм.
Разполагаме с доказателствата.
Многопластови фосили като онзи, който споменах преди малко.
Произволно подреждане на фосилите.
Всъщност фосилите са разбъркани, всичко се е случило едновременно.
Искам да го онагледя.
Донесох ви снимка на един от тези фосили.
Виждате риба, която е удължена и хрилете са удължени.
Това показва, че има някакво бедствие.
До рибата има растение, а в него част от хлорофила е непокътната в жилките на листата.
Става въпрос за бързо утаяване.
И въпреки това го слагат в кредската ера -
преди около 100 милиона години според еволюционния сценарий.
Не е възможно да остане непокътнато и с хлорофила за цели 100 милиона години.
Ние твърдим, че всички те са се утаили много бързо и вкупом без никакъв ред.
Нека разгледаме този въпрос.
Макар че фосилите са нахвърляни произволно,
обикновено морските създания като трилобитите са на дъното.
Такава е общата тенденция, макар че съществуват много аномалии и изключения.
Обикновено растенията и земноводните са едни до други.
После идват влечугите.
Следват млекопитаещите. Накрая е човекът.
Такава е общата тенденция.
Вече знаете, че сме открили човешки и динозавърски следи в същия район,
което напълно разбива правилото.
И все пак, има обща тенденция.
Защо?
Първо, поради хидродинамичното подреждане.
Всяка жизнена форма има своя плътност и тегло.
Тези, които живеят близо до океана или до водата, имат специфична плътност
и тежест, в резултат на което биват отнесени и затрупани първи.
Динозаврите не са се страхували от водата.
Това означава, че не са били отнесени първи, но сравнително скоро.
Следващите са земноводните.
Млекопитаещите имат рефлекс против водата и затова биха били отнесени по-късно.
Човекът не само има рефлекс против водата, но и способността да строи салове
и донякъде да се отдалечава от прииждащите води.
Затова има известна подредба, можем дори да го наречем екологично зониране.
Общ метод, при който фосилите се откриват от един пласт в следващ,
после в следващ и така до края.
Въпреки че има толкова много изключения, потопът е далеч по-добро обяснение
от еволюционните депозити, натрупвали се милиони години.
Масивни отлагания.
Някои от пластовете, например Долостоун и други, са дебели по 30-60 метра.
Това говори за еднократно масирано наслагване.
Наслагванията в Черт са създадени по същия начин.
Конгломерат от гранити, чакъл и други материали са смлени и хвърлени на едно място.
По целия свят има огромни количества от кафяви глинени пясъчници.
Големи струпвания от гипс, обикновена сол.
Утаяването е свързано и с процес на подреждане.
При експериментите с динамични флуиди, проведени от М. Кларк и Хенри Вос,
са използвани различни утайки.
Аз лично преглеждах експериментите им в лабораторията.
Те взеха кал и пясък, червен пясък и бял пясък и други материали,
смесиха ги, завихриха ги в голям въртоп и после ги оставиха да се утаят.
За тяхно удивление материалите се утаяват динамично, като се самоподреждат.
Създават се пластове от червен пясък, бял пясък, органични материали.
Всеки материал се свързва със себеподобния.
Тези експерименти са много важни.
Мощната вулканична дейност говори за световна конвулсия.
В миналото е имало по-топъл климат.
Дори откриха под Антарктида и Арктика фосили на морски животни, растения
и на земни животни, като всичко това доказва топъл климат на земята
без ледена покривка на полюсите.
Времето на смъртта, изчислено с радиовъглеродния метод,
показва по-малко от 5000 години.
Доказателствата говорят за бързо отлагане на пластовете.
Всички тези факти са свързани.
Планините се издигат, след като по-голяма част от утаяването е завършило.
Потоци и реки оставят следи от бързо оттичане.
Така е при огромната и бърза ерозия на Големия Каньон.
Издълбани са големи места, където водата се е спускала.
Има подводни каньони, които са по-дълбоки, отколкото е височината на връх Еверест.
Съществуват и доказателства от по-малки по-мащаб катастрофи
подобни на тези в планината Сейнт Хелънс и Кракатоа.
Има легенди за потопа по целия свят и самата книга Битие говори по този въпрос.
Разбираме, че наистина се е случило нещо голямо.
Светските геофизици признават, че някога общият континент Пангея
се е състоял от всички сегашни континенти.
Азия, Европа, Северна Америка, Южна Америка, Африка, Антарктида -
всички са били заедно.
Пангея се разцепва и се получава разделянето на Гондвана и Лавразия, Африка и Антарктида.
После и те се разцепват.
Искам да кажа следното: изключително важно е,
че е имало разделяне на континентите и увеличаване на земното кълбо.
Искам да го повторя.
Имало е разделяне на континентите и увеличаване на земното кълбо.
Имало ли е наистина потоп?
Имало ли е Ноев кораб?
Да го обсъдим накратко.
Екипът ни беше воден от д-р Дон Шоки съвместно с мен
и секретарят Робърт Съмър - нещо като триумфират за начална подготовка.
Екипът ни си осигури разрешително от турското правителство.
През 1990 г. ние направихме с помощници 11 отделни експедиции
с хеликоптер около планината Арарат.
Дали корабът е там?
Първо, как изглежда този кораб?
Спомнете си изказването на д-р Гросвенър,
който заяви, че ако корабът бъде намерен,
това ще бъде най-важното археологическо откритие на всички времена.
Нашият екип иска да се предпази от каквато и да е гордост,
свързана с откриването на кораба.
Позицията ни е, че той вече е открит.
Онова, което правим, е само за потвърждение.
Всяка дейност на други учени и изследователи ще бъде само потвърждение.
Там ли е корабът?
Да видим.
Корабът е бил дълъг 30 лакътя, като един лакът е около 52 см.
Някога се смяташе, че един лакът е 45 см,
но скорошни открития показват, че лакътят е малко по-дълъг.
Имало кралски лакът, който стигал до 66 см.
Лакътят бил променяща се величина.
Било известно, че лакътят е или дължината на първородния син на монарха,
или дължината от лакътя до върха на показалеца на самия монарх.
Следователно корабът е бил дълъг около 156 м, широк 26 м и висок - 16 м.
Не е бил оформен като кану, както обикновено го показват по илюстрациите,
а по-скоро като баржа със скосени краища.
Прозорецът не е бил само един с размери лакът на лакът,
а е минавал по цялата дължина.
Според Библията прозорецът трябвало да бъде завършен на лакът над целия кораб.
Свидетели разказват за дълъг прозорец, тесен, около лакът висок,
който минава по дължината на целия кораб.
Според описаното в 1943 г. от Ед Дейвис, който твърди, че е видял кораба,
а аз съм убеден, че го е открил,
по цялата дължина е минавал кил.
Джордж Хагопян в началото на 20 век твърди, че два пъти се е изкачвал до кораба
и че по кърмата е имало вградени стъпала.
Вярвам и на този разказ.
Сега искам да ви покажа няколко снимки от мястото „Шоки”.
Нарочно го наричам мястото „Шоки”, тъй като д-р Шоки,
който е един от нашите консултанти в музея, а също ръководител на ФМБОИ
(Фондацията за международно библейско образование и изследване).
Той получи информация от сателит, показваща 60-метров дървен обект,
широк около 26 метра, подаващ се над цепнатина и покрит с 20 метра лед и сняг.
От сателита се виждаше, че на 250 до 400 метра по-надолу има части от същата конструкция.
Още по-надолу е останалата част от кораба.
Допреди по-малко от две столетия корабът бил непокътнат.
През 1843 г. планината Арарат изригнала.
Една шеста част от планината била засегната.
Огромни скали били изхвърлени на 10 километра.
Корабът, който бил близо до върха, се свлякъл по склона,
разчупил се на поне две парчета, като една част дълга около 60 метра
се закрепила, а останалата част се преобърнала по склона,
разпръсквайки частите си, след което по-голямата част
паднала в клисурата Ахора, която се била образувала от вулканичното изригване.
Д-р Шоки откри доказателства, че под 20 метра лед и сняг има дървен съд.
Сателитите откриха, че е органичен по природа, което означава, че е от дърво.
Те наблюдаваха мястото и когато пристигнахме през 1990 г.
и извършихме 11 отделни експедиции с хеликоптер,
снегът се бе стопил до 8 метра, а единият край на обекта стърчеше.
Под ръководството на Музея за доказателства на сътворението и ФМБОИ
наехме руски хеликоптер МИ-8, пилотиран от Юри,
който бе превозвал Брежнев и Горбачов.
Музеят за доказателства за сътворението бе финансов и академичен спонсор
на проекта заедно с ФМБОИ.
Хеликоптерът можеше да лети на максимална височина 3000 метра. (Статичен таван!)
Ние летяхме на 5700 метра, реейки се над планината.
Често летяхме на 5000 метра в района на мястото „Шоки”.
Трябваше да летим много бързо, за да се задържим на тази височина.
Така се достигат височини по-големи от статичната за хеликоптера.
Докато летяхме, не можехме да се съсредоточим над определени райони,
затова трябваше да изследваме снимките в последствие.
Искам да ви покажа какво заснехме.
Тази снимка беше направена от Робърт Съмърс,
докато минавахме над мястото „Шоки”
и над друга местност по северния склон.
Забележете това, което се подава над цепнатината.
Това е лед и сняг, които са покрили голяма част от нея.
Забележете, че има леден мост, който се простира отгоре.
Нещо крепи този леден мост.
Снимали сме го от различни ъгли.
Дължината е приблизително 25 метра.
Точно това е мястото, за което сателитът показва,
че има конструкция от органичен материал.
25 метра мост над цепнатината.
Ако е скално образование, не би могло да остане непокътнато.
Открихме три части от прозореца.
Идентифицирахме палубата.
Идентифицирахме тъпия край.
Там има висулка.
Видяхме вградена наклонена конструкция
и това наистина отговаря на идеята за стъпала от външната страна.
Ще ви покажа друга снимка.
До неотдавна тя бе засекретена.
Спомнете си, че е от високите области.
350-400 метра по-надолу различни фрагменти бяха намерени от сателита.
Докато летяхме над по-ниските райони,
аз лично видях голяма греда от облицовано дърво.
Между другото, думата гофер означава „структурно взаимно слепено”.
Аз лично видях, докато гледах от прозореца на хеликоптера,
голяма греда от облицовано дърво, приблизително 1.20 м дебело, 4 метра дълго,
което стърчеше диагонално от леда и снега.
Това съвпадаше с информацията от сателита.
Надолу по клисурата се намира този обект.
Снимката беше засекретена до неотдавна.
Това е линията на спускане.
Отгоре е мястото „Шоки”.
Това е долу в клисурата.
Забележете една отчупена част.
Забележете конструкцията по средата, която е паралелна на покрива и прозореца.
Забележете паралелните страни.
Ако можехме да погледнете съвсем отблизо, щяхме да различим три пласта
от три етажа в тази разбита конструкция.
Дами и господа, за първи път чрез този видео материал вие имате възможността
да видите това, за което сме убедени, че е част от Ноевия кораб.
Ние вярвам, че част от Ноевия кораб се намира в тази висока част.
Ноевият кораб наистина е там.
През останалата част от тази тема нека поговорим за действието на потопа.
Проф. М. Кларк от Илинойския университет извърши чудесни експерименти
с динамиката на флуидите.
Той отдели доста време, за да докаже, че гравитационното въздействие на луната
върху двете страни на земята може да предизвика гигантски прилив и цунамита.
Така цялото земно кълбо би било покрито.
Водите биха се съчетали в резонанс.
Ето графика, която показва водите.
Някои на по-ниски нива.
С въздействието на резонанса някои от тях са изключително високи и в огромни количества.
Така се обяснява надигането на всеки 12 часа поради приливната вълна
от всяка страна на земното кълбо,
така се обяснява и новата система от утаечни пластове.
Уолтър Браун представи един изключителен сценарий.
Гранитна обвивка на земята, вътрешна част на земята, подземни води,
които се нагорещяват така, че пробиват земята чрез изригване,
а нагоре се изстрелват кални води.
Спомнете си, че имало сценарий.
Този сценарий е описан в Библията.
Казано е, че в шестстотната година от живота на Ной, във втория месец,
седемнадесетия ден от месеца са се случили три неща.
Първо, изригват фонтани от дълбините.
Второ, небесните прозорци се отварят.
Трето, започва да вали.
Дъждът продължава 40 дни и нощи.
Четвърто, след 150 дни водите утихват.
По наше мнение бушуването вътре в тази съвършено балансирана структура,
което предизвиква бушуване на водите, би ги нагряло изключително бързо
и би разчупило земната кора, от която изригват струи горещи води.
Д-р Уолтър Браун направи изчисления, които показаха,
че тънки струи могат да бъдат изхвърлени на десетки километри височина.
Сводът, „ракя”, този мехур е приблизително на 16 км над земята.
Тънкият само десетина сантиметра воден мехур би бил пробит
и би започнал да се пада.
Разбира се, резултатът би бил световен потоп.
Задава се въпросът дали вълните могат да станат толкова големи,
че да унищожат човечеството и всичко останало с изключение на хората в кораба.
През изминалите столетия са регистрирани огромни приливни вълни,
които са имали катастрофални последици.
Земетресението в Чили от май 1960 г. предизвика вълни,
движещи се с 16000 километра за 24 часа, т.е. 650 км в час,
които създадоха големи поражения в Япония, Калифорния, Аляска и дори Нова Зеландия.
Вулканичното изригване на Кракатоа причинило вълни високи 38 метра,
които стигнали до Япония, Австралия и Индия.
Край Нос Хорн вълните се движили с 800 км в час.
Загинали 36 000 души в много страни.
6000 кораба били унищожени.
Стотици села в Индонезия били пометени.
И всичко това било причинено от едно-единствено вулканично изригване.
Само твърдя, че вулканичните изригвания по земята
и надигането на приливни вълни с размерите на цунами
има потенциала да създаде такива разрушения.
Потопът се е случил много бързо.
Има ли нещо в съвременната научна литература, което да покаже, че е имало потоп?
„Научни вести” цитира сп. „Геология”, което наскоро заяви,
че Пермските шисти и кварци в Британска Колумбия показват промяна
в съотношението на изотопите въглерод 13 и въглерод 14 в планктона,
което доказва, че те са умрели внезапно
само за няколко дена или най-много за няколко месеца.
Възможно ли е това?
Библията, която е ръководството за сътворението, заявява в Псалм 147,
че Творецът изпраща словото си и земята се разтапя.
Това е описания на катастрофалния потоп.
Става въпрос за самия потоп или за случилото се в дните на Фалек.
Земята се е разтопила.
Ние дори откриваме, че вътрешната структура се е разпаднала и разтопила
до такава степен, че има радиоактивно изтичане.
Преди няколко години смятахме, че сърцевината на земята е нагрята до 6000 градуса,
но сега знаем, че е над 12 000 градуса.
Тя е по-гореща от повърхността на слънцето.
Водещи научни публикации приемат факта, че основната причина за разделяне
на континентите и за вътрешното нагряване е радиоактивното излъчване.
Един Чернобил, така да се каже.
Това напълно съвпада с модела на сътворението.
През шестстотната година от живота на Ной, втория месец, седемнадесетия ден,
се случват три неща.
Изворите от големините дълбини изригват.
Представете си следното...
Не знам как точно Създателят го е направил,
но поради загриженост за творението си и като вижда, че насилието е изпълнило земята,
настъпва необходимост от нов живот и нова структура за човечеството.
Настъпва потопът, който помита всичко с изключение на кораба.
Цялото човечество с изключение на тези, които са имали вярата да влязат в кораба.
Представете си, че земята е като яйце.
Не твърдя, че земята е органична по състав.
Тя е като яйце в определен смисъл.
Има светска публикация, която показва, че повърхността на земята
е пропукана като черупка на яйце.
Вътре има вода и флуиди.
В яйцето има вода и флуиди.
Има и твърди частици.
Искам да ви разкажа за един експеримент, но не ви съветвам да го провеждате.
Просто трябва да знаете, че е бил провеждан.
Яйце от кокошка в микровълнова печка.
Спомнете си, че фоновата радиация на цялата вселена е на ниво микровълни.
Очевидно това е радиационният фактор, който Бог използва в голяма степен.
Да използваме това общо условие.
Нека да използваме научен подход
Сложете в микровълновата фурна яйце, което е много сходно със земята,
и натиснете копчето.
Случва нещо особено.
Водата вътре в яйцето създава пораженията.
Водата, за която се говори в публикацията, има кислород и водород,
но също така - диполна ориентация.
Тя има отрицателен и положителен полюс.
Притежава собствено малко магнитно поле.
Енергията от микровълните се поглъща от водата и започва да се върти.
Водните молекули започват да подскачат.
Милиарди от тях са на малка затворена площ
и когато започват да подскачат, те се нагряват и нещо трябва да поддаде.
Вътрешността на земята е съвършено балансирана структура,
но когато започнат да се нагряват, нещо трябва да поддаде.
Нещо в яйцето трябва да поддаде.
Ние сме правили истински експерименти, при които сме поставяли яйце в дадена посока.
Знаем посоката на навлизане на енергията.
Открихме, че яйцето се напуква, а в противоположния край то избухва.
Всичко е въпрос на геометрия.
Всичко е пропорционално.
Резултатите показват определена систематичност.
Представете си, че микровълновата енергия навлезе някъде в Месопотамия.
Представете си, че пукнатините се разтворят по цялото земно кълбо.
В Южния Пасифик би се получило изригване.
Наскоро геофизици откриха, че има два канала на надигане
на вулканичен и радиоактивен материал.
Два основни канала.
По-стар и по-нов.
По-старият е свързан с началото на потопа, а вторият - с активността в дните на Фалек.
Уолтър Браун откри, че ако раздвижите водата така, че да стартирате верижна реакция,
това води до разпукване на земята и разделение на континентите.
Континентите не се разделят, а земята са разпуква и формира континенти.
Искам да ви го покажа нагледно.
Разпуква земята на континенти,
изстрелва струи вода на километри височина.
Спомнете си, че сводът е на бил на 16 км над земята.
В предпотопния свят има свод.
Ето го свода във времето на потопа.
Случват се три неща.
Струите, идващи от дълбините, се изстрелват нагоре,
тъй като раздвижването на водите поражда огромно налягане и топлина.
Струите от голямата бездна изригват.
Небесните прозорци се отварят, буквално се раздират.
Пангея се разделя на континенти.
Получава се и последващо разкъсване на свода
и това причинява падането му върху повърхността на земята.
Колапсът около полюсите би бил във формата на лед.
По-други части на земята е във вид на вода.
И така, дъждът продължава 40 дни и нощи.
Основният заподозрян обаче е водата, която изригва изпод самите континенти.
Едва след 150 дни водите се успокояват.
Междувременно утайките покриват цялото земно кълбо.
Континентите са разпукани, но не и разделени.
В дните на Фалек има друго събитие.
Няколкостотин години след потопа живял човек на име Фалек
и по негово време земята се разделила.
По наше мнение уголемяването на земята не се е случило по време на потопа.
Но с наличието на канали, които вече са се появили в дните на потопа,
както и на ядрена реакция във вътрешността на земното кълбо...
В дните на Фалек каналите вече са съществували.
Те създали възможността нови канали да стигнат до повърхността
и бързо да разместят цели плочи, създавайки планински вериги
в различни чати на света.
Това е показано тук като изригване в Южния Пасифик.
Това е обратната част на изригването.
Точно от другата страна.
Показва потока от магма.
Показва значително разделение.
Смятам, че разделянето на континентите се е случило много бързо.
След като били разделени се е получил бавен процес на надигане,
който продължил през целия живот на Фалек.
Тази концепция може да се докаже.
В една светска публикация са показани следи от динозаври
върху вертикална страна на скалиста планина.
Разбира се, динозаврите не са ходили вертикално по скалите.
Те били хоризонтални в първите дни на потопа, когато са направени следите,
но след няколкостотин години, във времето на Фалек,
те са издигнати вертикално, когато континентите се размествали.
В светска публикация се заявява,
че Индия всъщност е била хвърлена върху азиатския континент.
Има линии на въздействие и движение на тектоничните плочи.
Наричаме го „Събитието Фалек”.
Смятам, че се е случило в дните на Фалек.
Има и други доказателства за тази идея.
В статия от сп. „Американска наука” е показан с чертеж
как в средата на кредския период има огромно надигане,
идващо от вътрешната структура на земята.
Според същата статия в средата на кредския период има надигане в Южния Пасифик
и това е областта, където е имало подуване, огромни изригвания на магма
и буквално раздуване на земното кълбо.
Всичко това съвпада с модела на сътворението.
В същата статия данните показват как температурата се повишава,
водите се надигат, планините се формират и се получават магнитни размествания
Това означава, че е имало активност в дните на потопа
и по-късно - във времето на Фалек.
Два отделни вида активност, което може да обясни
първоначалното разкъсването на континентите и последвалия Чернобил,
разтапянето на ядения реактор, в резултат на което земята се издува
и сблъсква плочите една с друга, създавайки големите планински вериги,
след като седиментните пластове вече са утаили.
За нас е важно да разберем, че източното крайбрежие на САЩ
е същото като утаечните пластове в този и този район.
Това включва три континента.
Тези континенти са били едно цяло, когато върху тях са се създавали утаечните пластове.
По наше мнение това е станало по време на потопа.
Да се върнем на обръщанията на магнитното поле.
Това се получава при изтичането на магмата.
Светската общност заявява, че на всеки 700 000 години има магнитно обръщане.
Новите доказателства, публикувани в сп. „Земна и планетарна наука”, показват,
че е възможна много бърза промяна, като някъде се случва за 15 дни -
точно колкото е необходимо за езеро от разтопена лава да изстине.
Местната промяна може да се случи на глобално ниво поради изригването на магма.
Това означава, че само за 15 дни може да има цялостно обръщане на магнитното поле.
Ученият Майкъл Ерейт твърди, че мълниите могат да предизвикат обръщане
на полето и така да се получи местна, а не глобална промяна на магнитното поле.
Не е необходим дълъг период от време.
Нека да обобщя.
Надявам се, че ще го запомните.
Радвам се ,че мога да споделя тази информация с вас.
Нашият модел, Симфония на сътворението,
показва, че има създаден механизъм, наречен твърд, „ракя”,
още от втория ден на сътворението,
продължил да съществува до времето на потопа.
Енергията се поддържала чрез приемането на късовълнова космическа радиация.
Тя презареждала полето.
Тази енергия била използвана на повърхността на планетата от живите системи.
Имало е местни обръщания на полето по време на катастрофалния потоп.
Тогава се унищожава и сводът.
Губи се и механизмът, който поддържа заредено земното магнитно поле.
То започва да отслабва доста бързо и експоненциално.
Във времето на Фалек има местни обръщания на полето и разпростиране на земята.
Това причинява ново отслабване на магнитното поле,
което стига сравнително ниска стойност по време на идването на Спасителя.
Удивително.
Д-р Ръсел Хъмфрис съобщава, че е имало усилване на полето около времето на Христос.
Магнитните линии показват по-високи стойности на енергийно ниво.
Това е удивително.
Разбира се, без свод, който да го поддържа, то започва да отслабва,
което продължава и до днес.
Този модел по уникален начин обяснява не само намаляването на земното магнитно поле,
но и отговаря на въпроса дали Бог е имал начален план това да се случи.
По мое мнение Творецът не е планирал отслабване на полето,
а направил така, че то да се поддържа чрез свода, който да е кристален по състав.
Така се поддържала постоянната енергия,
необходимо за земната структура и за биологичните системи.
Да минем към бъдещето.
Моделът на сътворението ясно показва, че Творецът е загрижен за своето творение.
Той ще се върне.
Голям брой скорошни публикации показват, че светът очаква Месия.
Християни и нехристияни очакват една личност да се върне, за да ни изведе от хаоса.
В модела на сътворението има обещание Творецът да се завърне
и да възстанови прекрасния замисъл.
Някои теолози вярват в завръщане, грабване и период на изпитание,
последван от хилядолетно царуване.
Други виждат постепенно възстановяване.
Всички вярват във вечните векове, през които земята ще бъде пресъздадена,
а небесата отново ще бъдат в съвършен баланс и правдата ще царува в целия космос.
Смятам, че човешкият ум, както бе посочено в предишна тема,
влияе дори на далечните звезди в известна степен.
Твърди се, че теоретично, крилата на пеперуда могат да повлияят на времето
от другата страна на планетата.
До каква степен - ние не знаем.
Открили са, че дори най-слабите изменения в електрона влияят на вакуума,
а вакуумът влияе на целия космос.
Всичко е взаимно свързано.
Ще има време в бъдещето, когато сводът ще бъде възстановен,
лъвът и агнето ще лежат заедно и през вековете всичко ще бъде възстановено
в своето царствено величие за слава на самия Творец.
Нека завършим тази поредица с един важен извод.
Научихме, че еволюцията не действа.
Представен ни е моделът на сътворението, който показва, че
„в начало Бог създаде небето и земята. А земята беше пуста и неустроена
и тъмнина беше върху бездната, и Дух Божи се носеше над водите.
И Бог каза: Да бъде светлина! И стана светлина. И Бог видя, че светлината беше добро;
и Бог раздели светлината от тъмнината. И Бог нарече светлината ден,
а тъмнината нарече нощ. И стана вечер, и стана утро: ден първи.
И Бог каза: Да бъде твърд...”
Сводът е способствал за живота на земята.
Вътрешната структура е имала благотворно влияние.
Планетите, съзвездията и целият космос имат участие.
Еволюционистът д-р Елдред Корнър, професор по ботаника в Кембридж, наскоро писа:
„Все пак смятам, че за непредубеденият човек фосилите на растенията
говорят в полза на сътворението.”
Дали самият Исус е вярвал в сътворението?
Или както казват някои добронамерени еволюционисти теисти:
„Исус всъщност не е вярвал в сътворението!”
Исус е самият създател.
Христос е този, който действа при сътворението.
Както пише д-р Джон Морис, Исус е вярвал в сътворението.
То не е било природен процес.
Самият Бог е творил.
В Марко 13:19 се говори за „началото на създанието, което Бог е създал.”
Исус го е казал.
Той вярвал, че космосът има ясно начало.
Матей 24:21: „... от началото на света.”
Той вярвал, че светът е създаден.
Йоан 17:24: „... защото си Ме възлюбил преди създанието на света.”
Матей 5:45: „Той прави слънцето Си да изгрява...”
Исус вярвал в разделението по видове.
Матей 7:16: „Бере ли се грозде от тръни или смокини от репеи?”
Вярвал, че Бог се грижи за всеки вид в една планирана среда.
Матей 6:26: „ Погледнете небесните птици... небесният ви Отец ги храни.”
Вярвал, че съботата е възпоменание на завършеното сътворение.
Марко 2:27: „Съботата е направена за човека.”
Вярвал, че мъжът и жената са създадени в началото на сътворението,
а не за 4.6 милиарда години след свързването на материя в слънчевата система.
В Марко 10:6 Исус заявява: „В началото на създанието Бог ги е направил мъж и жена.”
Христос участва в цялостното сътворение.
Колосяни 1:16 показва, че е имало сътворение, тъй като „всичко чрез Него бе създадено.”
В Колосяни 1:17 е посочено, че „всичко чрез Него се сплотява”.
Колосяни 1:20: „... чрез Него да примири със Себе Си всичко -
било на земята, или на небето.”
Аз съм на мнение, а това е и тезата на модела „Симфония на сътворението”,
че Бог е направил всичко правилно и се грижи за цялото си творение.
Вярвам, че тези мисли ще ви помогнат да се възхищавате на Твореца,
да се вслушвате по-често в песента на птиците, в шепота на детето
и лично да опознавате и да се покланяте на Твореца.
Ние вярваме, че тези теми са обогатили живота ви.
Надяваме се, че ще общувате с Твореца,
когато се наслаждавате на Неговата Симфония на сътворението.
За допълнителни материали можете да се свържете с Музея за доказателства за сътворението
на следния адрес: P.O. Box 309, Glen Rose, Texas 76043
или да се обадите на тел. 817-897-3200.